Tidligere ...
I tror, at I bare kan lave om på reglerne efterhånden.
- Dee Ann, vi må nok gå hver til sit. - Fyrer du hende?
Gør mig en tjeneste og hold dig fra mig.
Så slår vi ikke hinanden ihjel.
Magten kan hurtigt skifte hænder, hvis man går de forkerte for nær.
- Hvad skal det betyde? - Uret tæller ned.
- Tilbyder I mere end massage? - Hvad ønsker du?
- Hvad kan jeg få? - Udpensl det for mig.
Jeg kan kende dig fra kurbadet, fra Sugar Land.
Eftersom vi er gamle venner, slipper du med en advarsel.
Jeg troede ikke, jeg skulle være alene. Undskyld.
Du behøver ikke undskylde, og du er ikke alene. Jeg skal ingen steder.
- Hej. Du ringer sent. - Vi må tale sammen.
- Vi taler nu. - Jeg kommer forbi.
Det er sent. Vi taler en anden gang.
Kyle.
Jeg kan ikke gøre eller sige noget, der kan gøre det godt igen.
Du aner ikke, hvor mange gange -
- jeg har drømt om, hvad jeg skulle sige for at få dig igen.
Men nu hvor jeg står og ser på dig, ville jeg bare ...
Du har al ret til at smække døren i synet på mig, men ... Vent!
Må jeg i det mindste se børnene?
- Er du okay? - Er han her stadig?
Hvordan har børnene det?
De blev oprevet, da jeg sagde det til dem.
- Hvor vover han? - Uden varsel?
- Jeg havde givet ham et lag tæsk! - Hvis han ikke var min bror ...
Hov. Hvor blev hun af?
Godmorgen.
Jeg skal på arbejde.
Måske skulle jeg komme tilbage senere.
- Du har en del at forklare. - I fortjener begge en forklaring.
Men jeg skylder Riley at tale med hende først.
Jeg skal på arbejde. Tak, fordi du tager dig af børnene.
Bare rolig, jeg lader ham ikke være alene sammen med børnene.
- Kyle kom hjem i går aftes, Georgia. - Hvad? Hvad er der galt med ham?
- Hvorfor ringede du ikke til mig? - Jeg havde brug for at fordøje det.
Jeg er forvirret og frustreret og rasende.
Jeg ved præcis, hvad du har brug for. Kom.
- Hvad laver vi herude? - Slå til!
Vi er ude bag Buckey's Hårde Hvidevarer.
Buckey og jeg har en aftale: "Afløb quid pro quo."
- Så slå til! - Okay.
Slå, som om du mener det! Ja, slå til!
Kom så, giv den alt, hvad den kan trække! Sådan, ja!
Hvor er det herligt! Nu er det din tur!
Vent lidt ... For fanden!
Det her er, fordi Kyle Parks forlod mig! Og fordi han kom hjem!
Sådan! Hold op, hvor var det dejligt!
- Vi må hellere gå ind igen. - Bare én til.
Han burde ikke være her. Jeg synes, du skal smide ham ud.
- Det kan du selv gøre. - Han er ikke min svigersøn.
Han er din bedste venindes tabermand.
Taber? Tja, bedre har jeg vel ikke fortjent.
- Det er da sandt, ikke? - Nej.
Du skred. Og så vover du at vise dig her igen! Hvad tænkte du på?
Da du og Riley var 16 år, støttede jeg dig.
Jeg beskyttede og forsvarede dig.
Når I havde skændtes, sagde jeg til Riley, at hun skulle holde ud.
Det ved jeg godt, Linette. Jeg satte stor pris på det.
Jeg behandlede dig, som om du var min egen søn.
Min familie tog imod dig med åbne arme, men du skred bare.
Jeg overtager. Nu er det min tur.
Ved du, hvor meget du har såret Riley, børnene og Evan?
Tror du, det er let at tage sig af en familie?
Det har krævet en hel landsby, og Riley har slidt og slæbt.
Dale ledte efter dig, hver eneste kilometer han kørte.
Vi var ude af os selv, men du gad ikke engang give lyd fra dig!
Jeg ved ikke engang, hvad jeg skal sige til dig.
Udover at du skulle skamme dig.
Jeg er ked af det.
Jeg ved godt, at det ikke betyder noget, men det er jeg.
- Må jeg køre børnene i skole? - De har sommerferie.
- Er alt i orden? - Min edderkoppesans kilder.
- Det lyder ikke godt. - Nej.
Jeg tror, Clifton og Sugar Land Politi er ude efter mig.
Af og til bliver jeg også urolig, men så er det bare min fantasi.
Jeg ville normalt være enig, men en veninde bekræfter det.
- Hvad sagde hun? - Nogen har et horn i siden på mig.
- Hvad vil du gøre? - Jeg må forlade byen.
Jeg ved ikke, hvornår jeg sidst har holdt ferie.
- Hvor længe bliver du væk? - Mindst et par uger.
Hvor er jeg misundelig. Hvem skal være chef?
Det ville jeg tale med dig om. Du skal drive kurbadet.
- Jeg ved ikke, hvad jeg skal sige. - Sig ja.
Det er ikke for evigt. Det er kun, til jeg kommer tilbage.
I arkivskabet under "Julegaver" -
- er der en lille bog med nogle rigtig store navne.
- Kundelisten? - Tag den med, når du går i aften.
Læg den et sted, som kun du kender til.
- Hvorfor det? - Det er ligesom koderne i filmene.
Dem med atombomberne. Kun den øverstbefalende ved, hvor koderne er.
- Jeg behøver vel ikke bruge listen? - Det er kun for en sikkerheds skyld.
- Hvis jeg kommer ud for noget. - Det må du ikke sige.
Jeg siger bare, at man skal være beredt.
Det regnede ikke, da Noa byggede arken, som du ved.
Tak, fordi du ville komme. Du er den eneste i byen, der taler til mig.
- Tænk, Lacey har givet dig lov. - Ja, hun er ikke din største fan.
Hvad så? Er du tilbage?
Det ved jeg ikke. Jeg anede ikke, hvor svært det ville blive.
Du forlod din kone og dine børn i et år. Hvad havde du regnet med?
At hun ville tale med mig og høre, hvad jeg havde at sige.
Hvad skal jeg gøre? Hvordan får jeg hende til at lytte?
Hvordan du får hende til at lytte? Taler vi om den samme kvinde?
Man får ikke Riley til noget som helst.
Du bliver nødt til ... det ved jeg ikke ...
... at gøre, hvad der skal til for at få hende tilbage.
Og spørg mig ikke, hvilke blomster du bør give hende.
Ja ... Bagklogskabens klare lys er nådesløst, hva'?
Ja.
Jeg har familie på St. Simons Island. Jeg skal ligge på stranden.
Jeg er væk et par uger, og Riley tager over imens.
- Hvornår rejser du? - I morgen.
Hvad hvis jeg ... hvis vi skal have fat på dig?
Tal med Riley. Hun tager sig af det hele.
Fra nu af skal I behandle hende, som om hun er mig.
- Pas på hajerne. - Riley, din kl. 14 venter.
Det er Earl, almindelig massage. Skal jeg tage ham?
Nej, han er en af mine yndlingskunder. Men tak.
Giv ham hele armen.
Jeg er professionel. Du behøver ikke have skjorte på.
Kun min kone skal se mig nøgen.
Og sidste gang det skete, var Johnson præsident.
En flot fyr som dig? Jeg er chokeret.
Hvis du spiller dine kort rigtigt, kan du blive den næste mrs. Hudson.
Jeg får hjertebanken. Hvad skal vi arbejde på i dag?
Min hofte gør ondt igen. Der er ikke meget spræl i mig.
Lad os se, om vi kan få løsnet dig op.
Okay. Er du klar, Earl?
Earl?
Ville du gerne tale med mig?
- Har du set et spøgelse? - Interessant ordvalg.
Jeg har et problem, du skal hjælpe mig med.
Spyt ud. Der er en løsning på alt.
Min kunde, Earl, du ved? Han ligger på min briks ... død.
- Hvad mener du med død? - Ikke i live.
Det mener du ikke! I alle mine år er det her første gang.
- Hvad gør vi? - Det ved jeg ikke. Ringer 112?
Det er vel næppe en nødsituation længere.
- Hvad med Fred på lighuset? - Mon hans familie vil synes om det?
- Hans nødsituationsnummer! - Perfekt.
Hvor er her rart. Earl siger altid, at I er så søde.
- Det var da dejligt, mrs. Hudson. - Kald mig endelig Ruth.
Det var hyggeligt at sludre, men jeg skal nå i Olsen's, før de lukker.
Hvornår tror I, at Earl er færdig?
Tja, Ruth ... Earl er ...
Earl er færdig ... for altid.
Hvad mener du, søde?
- Træk nu bare det plaster af. - Godt. Earl er død.
Er du okay, Ruth, skat?
- Åh gud, hun er i chok. - Det ved jeg.
Det må være så svært for dig.
Det må være din spøg! Det er den bedste nyhed i 50 år!
- Vil du være alene med ham? - Nej, ikke specielt.
- Jeg tænkte, du ville sige farvel. - Jeg sagde farvel for 50 år siden.
Vi blev gift, da jeg var 19. De første år var gode nok.
Men så gik vores kærlighed ad Hedehusene til.
Og alligevel blev du. Hvorfor fik du ikke en skilsmisse?
Det gjorde man ikke i min tid. I stedet fik jeg Bud.
En hund? De er alle tiders selskab.
Nej, Bud er min elsker. Og han behandler mig smaddergodt.
Vi er på Cracker Barrel hver søndag morgen.
Hvad han ikke kan med sin tunge! Der burde være en lov mod det!
Nå, det var vist længe nok.
Earl var en rigtig gnier. Værsgo, du har nok aldrig fået drikkepenge.
- Hvad skal du? - Fortælle Bud den gode nyhed.
Nu kan vi gifte os.
Det var sødt af dig at komme.
Da jeg hørte, at Kyle var tilbage -
- tænkte jeg, du havde brug for adspredelse.
Så du tog Twinkle med, så børnene kunne lege.
At være enlig mor må være svært. Måske skulle du bruge ...
Hjælp? Taylor Berkhalter, det er det første søde, du har gjort for mig.
Du skal ikke vænne dig til det.
- Jeg forstår godt, Kyle forlod dig. - Hun er tilbage: Taylor Berkhalter.
Det var ikke det rette at gøre. Jeg forstår det bare godt.
Jeg ville forlade Beau, hvis jeg havde modet.
Ægteskab burde være som forretninger.
Hvert femte år burde man kunne trække stikket og rykke videre.
Men jeg er jo ikke verdenshersker endnu.
Hej.
- Denne gang har jeg mad med til dig. - Tak.
Du har næppe lyst til at lave mad i aften.
- Du kan spise med, hvis du vil. - Nej, jeg ville bare give dig det.
- Og sikre mig, at du var okay. - Jeg ved ikke, hvor okay jeg er.
Men nu skal vi da ikke sulte, takket være dig.
- Jeg sætter stor pris på det. - Ring, hvis der er noget, ikke?
Jeg elsker dig.
Hvad laver vi, I to?
- Vi har en overraskelse til dig! - Luk øjnene!
De er lukkede!
- Hvad laver du her? - Jeg blev inviteret.
- Vi har lavet middag! - Ja, se!
De her er til dig, mor.
Jeg har taget alle de grønne fra til dig. Og til dig.
Jeg er ikke så vild med marshmallows, men tak.
- Det er grøn mad, tumpe. - Vi skal spise noget grønt.
Jeg mente nu altså grønsager, men de her må gå an i aften.
- Fordi det er en særlig aften? - Ja, noget i den stil.
- Marmelademadderne er lækre. - Tak, far. Jeg har selv lavet dem.
Har du? Jeg er meget imponeret.
Ved du, hvad der ville gøre dem lækrere? Jordnøddesmør.
Hvad er der? Hvad har jeg sagt?
Katie er allergisk over for peanuts. Hun var indlagt i to dage.
Undskyld, skat. Det vidste jeg ikke.
- Det her var en dum ide! - Travis!
Jeg ved godt, at det er min skyld, men det er skørt, at vi ikke taler.
Jeg forlod ikke bare Riley og børnene.
Jeg blev overvældet af det hele. Jeg kunne ikke trække vejret.
Jeg havde ikke planlagt det. Det skete bare.
Det ene øjeblik sidder jeg og ser football, det næste -
- pakker jeg mine ting og kører mod vest.
Jeg fattede ikke, hvad jeg havde gjort, før jeg var i Amarillo.
- Hvorfor kørte du ikke bare tilbage? - Det ved jeg ikke.
Skam. Frygt. Forvirring.
- Fejhed. - Ja, også det.
Jeg forsøgte at komme tilbage mange gange. Jeg sværger.
Men hver gang blev jeg paralyseret.
Jeg tænkte på, hvor meget alle måtte hade mig.
Jeg hader dig ikke. Jeg bryder mig ikke så meget om dig lige nu.
Jeg forstår det bare ikke.
Hvordan kunne du gøre det?
Bare stikke af uden et ord?
Det har jeg jo sagt. Riley og ungerne ... Og gælden ...
Nej, ikke dem, mand!
Ikke dem, mig!
Hvordan kunne du forlade mig?
Tænkte du nogen sinde på mig? Din bror?
Det eneste familie, du har?
Efter mor og far døde, havde vi kun hinanden.
Og så forsvinder du bare! Intet brev! Ikke et ord! Ingenting!
Ved du, hvordan det føles?
- Ikke så godt, vil jeg tro. - Nej!
Det er, som om jeg ikke engang ved, hvem du er længere!
- Det passer ikke. - Hvad med stofferne?
Du tog så mange, at du måtte gå til Anonyme Stofmisbrugere!
- Hvordan ved du det? - Det er en anden morsom historie.
- Riley hørte det fra din veninde. - Maxine.
Netop. Maxine. Det var skidesjovt at skulle forsøge at forstå det.
- Jeg er virkelig ked af det. - Er du ked af det?
Har du ikke andet at sige end det? Er det det bedste, du kan finde på?
Du aner ikke, hvor gerne jeg vil gøre dig fortræd lige nu, Kyle!
- Ligesom du har gjort os fortræd! - Så slå mig.
Jeg mener det.
Jeg vil ikke slå dig.
Men jeg kan fandme ikke respektere dig længere.
- Pokkers også. Hvad er klokken? - Næsten otte.
Godt, jeg troede, jeg ville komme for sent.
- Her. Ligesom du kan lide den. - Tak.
Børnene sover stadig.
- Hvordan klarer de den? - De er taprere end jeg.
Det ved jeg nu ikke. Men børn er hårdføre, og de er ét skridt foran.
- Hvordan det? - De har dig som mor.
På en skala fra 1 til 10, hvor slemt er alt det her så?
- Jeg er på vej mod 11. - Det er jeg ked af at høre, skat.
Er der noget, jeg kan gøre?
Har du en tidsmaskine, som kan sende os et år tilbage?
- Nej, dem er jeg løbet tør for. - Pokkers.
Men med tanke på, hvad du nu ved, ville du så overhovedet tilbage?
Det er et godt spørgsmål.
Det er svært at proppe ånden tilbage i flasken.
- Især når det er Evan. - Du mener Kyle.
- Nej, jeg mener Evan. - Riley?
Sværger du ikke at dømme mig? Med lillefingeren?
- Evan og jeg ... - Åh gud, I har gjort det!
Lacey! Nej!
- Men vi har kysset. - Hvor er det bare godt.
- Du tager ikke afstand fra det? - Seriøst? Nej, jeg elsker Evan.
- Men jeg ... - Men hvad?
Jeg vil bare være sikker på, at du passer på dig selv.
Ja, det gør jeg.
Hvad har jeg dog gjort for at få sådan en god veninde?
Det ved jeg ikke. Men du er heldig, at du har mig.
Tak.
Så er jeg tilbage!
- Hej, de damer. Har I savnet mig? - Var du ikke blevet fyret?
- Jeg er lige blevet genansat. - Fantastisk, velkommen tilbage.
- Vent lidt. Af hvem? - Af mig.
Sugar Land var ikke det samme uden Dee Ann.
Kun at røre ved én krop derhjemme var begyndt at drive mig til vanvid.
- Nogen er vist blevet magtliderlig. - Hvabehar?
Georgia har kun overladt tøjlerne til dig midlertidigt.
Du er ikke andet end en glorificeret babysitter.
Jeg har tøjlerne, ikke dig. Georgia kan ikke beskytte dig nu, så slap af.
- Slam. - Det må du nok sige.
Jamen, er det ikke min gamle ven?
- Jeg sagde jo, vi ville mødes igen. - Ja, det gjorde du rigtig nok.
- Og sikket glædeligt møde. - Det tror jeg gerne.
- De er til dig. - Hvorfor det?
- Det er starten på et smukt venskab. - Jeg forstår ikke helt.
Tillykke. Jeg kan forstå, at du er den nye chef.
Det ved jeg nu ikke.
Hvad kan jeg gøre for dig?
- Jeg har et forretningsforslag. - Det kan jeg tænke mig.
Jeg får lov at benytte mig af de særlige tjenester, I yder her -
- og I nyder beskyttelse fra loven. Du er en pæn pige.
Det er godt for pæne piger som dig at kende mænd som mig.
Forstår du det? Hvis du nu skulle komme i problemer.
Vi ses.
Tante Lacey, børnene og jeg tager på Emilio's og spiser pizza.
- Riley? - Tager du lige børnene?
Kom, børn. Vi går ind i soveværelset og leger.
Lad nu være.
Vil du aldrig tale til mig igen?
Det har heller ikke været let for mig. Jeg har været helt alene.
Jeg har ikke haft nogen at tale med. Jeg har været væk fra mine kære.
Du er ikke ligefrem den letteste person at komme tilbage til.
Dit møgsvin! Var det svært for dig?
Forstår du, hvor svært det var at vågne hver morgen?
Hvor svært det var bare at fungere hver dag?
I to! Børnene kan høre jer! Hvad tænker I på?
Riley, jeg beder dig. Jeg er ked af det.
Jeg vil gøre hvad som helst for at gøre det godt igen.
- Jeg er den samme, du faldt for. - Jeg er ikke den samme!
- Jeg er stolt af jer. - Hvorfor det?
Det må have været forvirrende, efter jeres far kom tilbage.
Man bør jo ikke være vred på folk, men jeg er vred på far.
Det er helt i orden, skat.
Mellem os sagt er jeg også vred på ham.
Hvad med dig? Hvordan har du det?
Jeg er ked af det. Hvad hvis han rejser fra os igen?
Hør her.
Jeg ved ikke, om far tager væk igen.
Men jeg ved én ting. Jeg går ingen steder.
Vi tre skal være sammen i al evighed. Okay?
- Okay. - Okay.
- Er du okay? - Det kommer.
- Tænk, at du kunne råbe sådan. - Det havde jeg heller ikke troet.
Godt, han ikke brækkede en af mine negle. Så var det blevet ubehageligt.
- Har du bogen? - Jeg troede, du havde den.
- Måske har mor den. - Hvilken bog?
Livets bog. Der står, hvad man gør, når man er i knibe.
Andre folk løser deres problemer så let.
Nogen må have givet dem en bog.
Men ikke os. Vi famler os frem og begår fejl.
Når I finder den, vil jeg gerne læse et par kapitler.
Nå, men jeg smutter hjem.
- Klarer du den? - Det kan du tro.
Jeg har ham her, hvis der kommer flere skurke.
Ud fra før at bedømme behøver du næppe beskyttelse.
Godt, jeg går. Vi ses i morgen.
- Jeg elsker dig. - Jeg elsker også dig.
For pokker ...
- Må jeg spørge dig om noget? - Ja.
- Hvor er vi? - Vi er et godt sted.
- Kyle forandrer ingenting. - Gør det ikke?
Nej, det gør det ikke. I hvert fald ikke for mig.
Den Kyle, der er kommet, vil jeg ikke have.
Hvad hvis den Kyle forandrer sig?
Hvis ønsker var heste, ville tiggere ride omkring.
- Linette? - Også i den grad.
Din bror kan ikke bare komme tilbage med blomster, smukke ord -
- og undskyldninger og tro, at alting kan blive som før.
- Den pige er væk. - Godt.
For kvinden foran mig er sgu ret fantastisk.
Jeg ved godt, at det er selvisk, men ...
Vi fik aldrig chancen for at se, hvor det her kunne føre hen.
- Det får vi. - Gør vi?
Ja, det får vi.
Det er jeg glad for at høre.
Hej, skat. Er alt vel? Jeg kom, så hurtigt jeg kunne.
- Hvorfor bliver du ved at komme? - Det er mit hjem.
Det var dit hjem, indtil du skred.
Jeg har taget tøj med til flere dage, så længe du har brug for mig.
Jeg er din mor. En datter har brug for sin mor.
Du behøver ikke længere udkæmpe mine kampe.
Det er ikke derfor, jeg er her. Jeg ved, du er hård.
- Nogle gange føles det ikke sådan. - Sludder.
Kan du klare det her, kan du klare alt.
- Hun har ret. - Hvad ved du om det?
- Jeg ved, at jeg er træt af dit pis. - Hold op, begge to.
Hej, Georgia. Er alt i orden?
For pokker. Nej, det glemte jeg.
Jeg forstår, hvor vigtigt det er. Ja, jeg tager af sted med det samme.
- Jeg skal ordne noget. - Så sent?
Det er vigtigt. Bliver du? Vær her ikke, når jeg kommer hjem.
For helvede!
Hvorfor var du nødt til at tage herhen midt om natten?
Det rager ikke dig. Følger du efter mig?
Jeg ville fange dig, når du var alene, så vi kunne tale.
Det var ingen god ide. Gå med dig.
Nej, ikke før jeg har fået sagt, hvad jeg gerne vil sige.
Jeg elsker dig. Jeg ved godt, at det ikke ser sådan ud.
Jeg ved godt, at det ser lige omvendt ud.
Men jeg forlod dig, fordi jeg elsker dig.
Jeg var ikke noget værd for jer.
Jeg var helt fra den. Mit hoved var et mørkt sted.
Du ved ...
Evan har sagt, at du ved, at jeg var pillemisbruger.
Det var ikke sådan, du skulle finde ud af det. Jeg skulle have sagt det.
Jeg var så dårlig, at jeg frygtede, at hvis jeg blev den aften -
- så ville jeg gøre noget. Derfor tog jeg væk.
Jeg tog væk for at få styr på mig selv.
Jeg tænkte ikke på, hvordan du og børnene ville reagere.
Det er jeg ked af.
Men for at kunne tage mig af jer måtte jeg tage mig af mig selv.
Det gjorde jeg, og nu er jeg her.
Og jeg vil gøre hvad som helst for at gøre det godt igen.
Jeg beder dig.
Jeg beder dig, Riley.
Min kærlighed til dig var altid større end vores gæld.
Jeg holdt aldrig op med at elske dig. Skat, du betyder alt for mig.
Kom nu.
Vil du virkelig bare stå der uden at sige noget?
Er du ligeglad med, hvor jeg har været, og hvad jeg har lavet?
Eller hvorfor jeg er her nu?
Fint.
Fint, Kyle. Hvorfor er du her?
Jeg hørte, du havde problemer.
Har du problemer?